https://slama.dev/comeback/
Dobré odpoledne, Marcelko.
Tak co, jak to dneska šlo?
Až na to Ozzákovo zpoždění dobře.
No tak znáte Ozzáka, půl hodinky sem, půl hodinky tam.
Teď je to 7 hodin a 34 minut.
Fíha, nový rekord.
Zapomněli jste na těch 14 dní letos v březnu?
No to měli u Jezevce dny prémiového ležáku.
Tomáši, dobře, že jste tady, já strašně spěchám.
Mohli byste tu počkat do zavíračky, já se musím převlíknout, tady jinak to nestihnu.
Zoran mě dneska bere na důležitou chorvatskou společenskou akci.
No jo, ale já jsem Ivě už slíbil, že dneska půjdeme do kina.
A na co?
Nějaký kvalitní film, takže to bude trvat čtyři hodiny a moc se tam nebude mluvit.
To vám závidím.
Zorana bych do kina nedostala.
Pořád je v práci.
Ven mě bere, jen když v Praze hraje Hajduk Split.
No jo, dneska vlastně hrajou se Spartou.
Naposledy jsem Zorana viděla v červenci, když Hajduk hrál s Baníkem.
A navíc, když vyhrajem, bývá Zoran ve formě.
Abyste nebyla zklamaná, Sparta je taky ve formě.
Nebojte, Zoran je sponzoruje.
Hajduk?
Spartu.
Já poběžím.
Samozřejmě.
No, Ivuška to musí nějak pochopit, ale nevadí, já se v klidu večer doma podívám v televizi na ten Hajduk Split.
Jste zlato.
Nashle, děvčata.
Nashle.
Otče, kde to zas jdeš?
Ozzák ještě nedorazil, no tak já tady musím zůstat do zavíračky.
Je mi to strašně líto, děvčata, fakt jsem se moc těšil.
Tak to ne.
Nedopustím, abys nás zase ztrapnil na třídní schůzce, jako když sis odmítl dát 120 korun na Velkou žranici.
Jak jsem měl vědět, že to je film?
To ví každej, kdo není kulturní primitiv.
Starý Voráček to taky nevěděl.
Jo, ale ten aspoň mlčel a nevykřikoval, na co si teda předplácíme obědy.
A co obchod?
Ozzáka jsem už vzbudila.
Bude tu každou chvíli.
Koukal jsi zase celou noc na teleshoping.
Sorry, brácha, ale ty nový televizní soutěže jsou docela napínavý.
Musel jsem si počkat, jestli ten odpuzovač krtků někdo koupí.
Zítra otvíráš obchod, i kdybych tě měl osobně vytáhnout z postele.
No a na co to vlastně jdeme?
Vše o mé matce.
Strejdo, nechceš jít s náma?
Děkuju ti, obdivuju všechno.
Ať jde Lexa.
Proč nemůže?
Se ani nedivím.
Vědět všechno o matce.
Ani kdyby mě platili.
Ale to není o Simoně, strejdo.
Chodit na filmy o cizí matce mi přijde úplně ujetý.
Ježiš, ty jsi ještě větší barbar než táta.
Viděl jsi vůbec Vratné lahve?
Ty vidím denně.
Jediným, na co chtěl jít, byl Kameňák, protože si myslel, že to bude o Stounech.
Jak se ještě horší.
No jo, ty jo, nechutnosti.
Hele, viděl on vůbec někdy normální film?
Hm, jednou.
Mumie se vrací.
Jak jsi to věděla?
Už jsou pryč?
Nejdřív chtěli jít na film o Simoně a pak si vybrali úplně cizí matku.
Takže u vás doma teď nikdo není?
No není.
Chceš jít zase hrát kuželky s prázdnýma flaškama od piva?
Ne, mám něco lepšího.
Plný flašky.
Ještě něco lepšího.
Sehnal jsem takovej speciální film.
Filmy mě nuděj.
Prosím tě, člověk si na hodinku schrupne, nebo než vystojí frontu na pivo a vrátí se, už neví, která bije.
Ale tohle je úplně jiný film, to je...
To je...
Véčko?
Znáte to, takový ty filmy?
Málo děje, hodně holek, málo oblečení?
Co?
Tohle?
Lexo, zbláznil ses?
Co pak nevíš, že tyhle filmy způsobujou hluchotu a vysychání míchy?
To říkala už moje babička, strejdo.
Ale tohle je Barunčina zahrádka, a teď tam je ta legendární souloží v Babiččině údolí.
Jestli to Voráček uvidí dřív než já, tak budu poslední v Jezevci, kdo to ještě neviděl.
Jo.
Dobře, půjdu s tebou jako dozor.
Ale jestli uvidím, jak ti vysychá mícha, hned to vypnu.
Tak já pro něj skočím.
Mám to schovaný na tajným místě.
Můžu si půjčit klíče od vašeho sklepa?
Tak, panenko, kde ji máte, ať se na ni podívám?
Tak, volně to rozepřete.
Teda, to by mě nenapadlo.
Á, tak tady.
Promiňte, spadly mi šaty.
No nic, začnu tedy s vámi.
Tohle přetáč.
Mě zajímá, jestli opraví tu televizi.
Podle mě to bude kabelem.
Ten je ale dlouhý.
Lexo, vám se to nelíbí?
Co na to máš?
Vždyť je to jak s chlastem.
Když to nedělám sám, tak mě to nebaví.
No jo, ale mě ještě nikde nenalejou.
Chápu.
Taky mi bylo jedenáct.
A jen co od ní odešel mlynář, hned přišel černý myslivec.
Pane Ozzáku, pojďte, pojďte, už tam je to Babiččino údolí.
Ano, ve stavení mě stále čilo.
Paráda.
Sultáne, místečko.
Haf, haf.
Hodný pejsek.
Mami?
Hledá holky, díky, že jste mě vzali.
Vše o mé matce.
Kdo by to tušil, že to bude takový zajímavý?
Ahoj.
Škoda, že jste to nemohli vidět taky.
Ozzáku, představ si, že otec hlavního hrdiny byla ženská.
To jsem fakt nečekal.
Vidíš, a to jsi ani nechtěl jít, viď?
Krásně tam ukázali, jak člověka ničí, když má nějaké tajemství v rodině.
Jak je důležité spolu komunikovat a ty city v sobě nedusit, viď?
Co?
No a to budeš mít proti starýmu Voráčkovi teďka rozhodně náskok.
Ten se bude koukat na rodičáku.
Akorát si, děvčata, nejsem jistý, jestli přeci jenom některý scény nebyly moc odvážný.
No tak...
Stejně jsme ty odvážný scény nakonec ani neslyšeli, že jo?
Promiň.
A proč to děláš?
Zacpávat si uši a zpívat.
My můžeme být rádi, že nás nevyvedli.
To je takovej reflex.
Kdybyste měli za bráchu Lexu.
Jo, jo.
Film dokáže v člověku probudit city.
Vidíš, Lexo, to je daleko lepší než ty tvoje nechutnosti.
Jo.
Co, jaký nechutnosti?
Co je ti, Lexo?
Máme problém.
Já jsem vám to nechtěl říkat, ale...
Lexovi pravděpodobně vyschla mícha.
Zrovna jsem ho chtěl začít léčit.
Ozzáku, co se tu stalo?
To právě vůbec nevím.
Lexo, co je?
Asi by mu pomohlo, kdyby taky projevil ty city.
Taky by měl vidět Vše o mé matce.
Ne, ne, ne, prosím vás, už ne!
Lexo!
Sašo!
Ozzáku, prosím tě, můžeš mi vysvětlit, co se tady děje, co se stalo?
Nevyschla mu mícha, no to je výborný!
Co jste tady dělali?
No taky jsme koukali na film.
A vzhledem k tomu, že Lexa běhá a mluví, tak si myslím, že to byl docela úspěšný kulturní večer.
Že jste se dívali na film?
Jo.
Konečně jsem viděl takový, co nejsou složitý.
No výborně, tak příště můžeš jít s tátou.
Anebo si něco půjčíme v půjčovně.
Já si radši skočím do sklepa.
No, v každém případě...
Možná tu budeme muset zůstat navěky.
Těžko nás na tom opuštěném ostrově najdou.
Ano, jen my dva a mejch deset kamarádek.
A máme sebou jen dvoje bikiny.
Co to je?
Pokusíme se tu založit nový kmen.
Nový kmen.
To by mě nenapadlo.
No, výborně.
To jsem nečekal, že už budeš takhle brzo na nohou.
Ale brácha, nesmíme se bát vyjádřit svoje city.
Takže já tě chválím, že to s tím vstáváním do práce myslíš tak seriózně.
Jo, já ti děkuju.
Teď si jdu lehnout, protože jsem úplně mrtvej.
No ne, ne, ne, ne, tohle na mě nezkoušej.
Tudy cesta nevede.
No, otvíráš krám a hotovo.
Ano, Ozzáku, se spolu nemluvíte?
Kvůli tomu včerejšku?
Třeba to nebyla ona?
To mohla přece být nějaká ženská, která vypadá úplně přesně stejně jako máma.
To je blbost, co?
Tak nic.
Tak dík.
Nashle.
Dobrý den.
Proč tak sklesle, Lexo?
To kvůli tomu včerejšku.
Vy jste tu hrůzu taky viděla?
No jistě, i se Zoranem.
Moc toho neviděla, to celá Praha.
Takže už i Voráček.
No vidíte, pane Ozzáku, že to jde.
Vstát ráno do práce.
A musela jsem skandovat spolu s ostatními.
Ještě dneska mě škrábe v krku a bylo to na nic.
Hajduk prohrál, Zoran zuřil a trhal drny z trávníku.
Teď leží doma na chorvatské vlajce a pláče.
Jste dneska jako vyměněný.
Takhle hezky jsem si s vámi už dlouho nepopovídala.
Nestalo se vám včera něco?
Díval jsem se na filmy.
Myslela jsem, že filmy nejsou zrovna váš šálek piva.
Á.
I když, byly tam určitý scény, který jsem musel přetáčet.
Klasický Bergman.
Tak já jsem nevěděl, proboha, vás to taky zajímá?
Mám toho tady spoustu.
Každý mi to včera půjčil.
Ukažte.
No to je nádhera, samý Bergman.
Některé tituly neznám ani já, třeba to Hluboké hrdlo.
A ten je teda vynikající.
Ale ten váš známý není moc pečlivý.
Taková krásná sbírka a tolik chyb v názvech, třeba tady.
Fanny a Alexandr místo Fanny a Alexandr.
Anebo tady má místo Šepoty a výkřiky Šepoty a výstřiky.
To zní, jako by to bylo o hasičích.
To je o hasičích?
Pane Ozzáku, nepůjčil byste mi něco, že bych se podívala aspoň doma, třeba ty Šepoty?
No jo, klidně, lidičky, já už jsem to stejně viděl.
Zkusím přemluvit Zorana, jestli by se nepodíval se mnou.
Možná mu to zvedne náladu.
Tak tomu bych věřil.
Ale každopádně pozor na vyschlou míchu.
Ježmarja sakra, jsem celá postříkaná, to jsem nevěděla.
Dobrý den, panenko.
Tak kdepak ji máte?
Co, na ni podívám?
Marcelko!
Tak co včera večer?
Jak Zoran zvládnul, že je rozsekali na Maderu?
Nezvládnul.
Choval se jako vy, když jsme prohráli s Tureckem.
Drny a vlajka?
Ale vy jste dneska ve skvělé náladě.
No to ten film včera.
Já vůbec nechápu, proč jsem přestal chodit do kina.
Úplně mě to uhranulo.
Já jsem se chtěl zeptat, nešla byste taky někdy?
Ale vy asi budete muset utěšovat Zorana, co?
No, naštěstí mi váš bratr půjčil kvalitní film domů.
Ozzák?
Vždyť ten nedokoukal ani Jak Krtek ke kalhotkám přišel.
Moment, moment, něco takovýho jsem náhodou viděl.
Ty, brácha, nepleteš si to s tím teleshopingem?
Myslíš?
Tomáši, nepodceňujte svého bratra.
My jsme tady už diskutovali.
Ozzák se po nocích dívá na Bergmana.
Můj bratr Ozzák?
Zjevně o svém bratrovi nevíte všechno.
A proč sis mi to nikdy nějak nenaznačil?
Jsme mohli chodit do kina spolu.
Hele, dneska jdu na Sex ve městě.
To asi bude pro obdivovatele Bergmana příliš komerční.
No jistě, navíc jsem to už viděl.
I ty další díly, co jsou na vesnici.
Možná byste se od něj mohl i přiučit.
Třeba vám taky půjčí něco ze své sbírky?
Já to...
Já u těch uměleckých filmů většinou usínám.
Barbar a ignorant.
To my s vaším bratrem dáváme přednost hodnotnější produkci.
Žádné zbytečné mluvení, emoce vyjádřené řečí těla, až nadřeň odhalené lidství.
Prakticky pořád.
Až na dřeň.
Čau, Ivuško.
Ahoj.
Tak co, jdeme zase do kina?
Ivuško, dneska půjdu sám.
Ono je to komerční, víš, Sex ve městě.
Ale my to chceme taky vidět.
No v žádném případě, navíc je to nepřístupný.
Není.
A nemělo by bejt?
Já jako rodič to musím vidět nejdřív.
Můžete si za Sašou číst.
Dostaneš nečekaně pozvánku na party.
Co si vezmeš na sebe?
Za A: Něco cool a pohodlného.
Za B: Lexo, kde jsi celý den byl?
Kdyby si máma tý věci všimla, tak máš pěkný průšvih.
Půjčíš mi klíče od půdy?
No jasně.
Kalhotky si stejně suším v koupelně.
Jsou na věšáku.
Lexo, ty musíš spát na půdě?
Že ty ses zase holil máminou žiletkou.
Ne, nic se nestalo.
A jenom doma je moc vedro.
Tak si otevři okno.
Ne, to nejde, protože by tam byla moc zima.
Ty, Lexo, jsi divnější než obvykle.
Stalo se ti něco?
Ne, nic se nestalo.
Co by se mělo stát?
Jenom jsem prostě nešel do školy, coural jsem se po nábřeží a teď jdu spát na půdu.
Sašo, pamatuješ si, jak jsem vždycky ze srandy volal na tu linku a předstíral, že chci spáchat sebevraždu?
Jo.
Nevzpomeneš si na to číslo?
Ne.
Lexo, počkej, říkám to nerada a možná toho budu litovat, ale nechceš se nám svěřit?
Koukal jsem na porno.
Běž na půdu.
Tak já zkusím najít to číslo, třeba mě tam někdo vyslechne.
Ne, tak počkej, tak počkej.
Byl tam nějakej chlap, kterej se ti líbil?
Byl tam chlap převlečenej za psa.
Na půdu.
A byla tam ženská.
A ta ženská, to byla naše máma.
Lexo, jak tohle můžeš říct?
Sašo, neblbni.
Teď znáš Lexu.
Bůh ví, co viděl.
Tak se podívej sama.
Dej to sem.
Chceš vidět, co mám v kapsáři?
Haf, haf, haf.
Já to stejně nechápu.
Jak se na to ty chlapi můžou koukat?
Tady ty ženský jsou jako kusy masa.
Takhle o mý mámě nemluv.
Promiň.
A teď to bude.
Ivo, co to má znamenat?
Ale tady to není vůbec, jak si myslíš.
Ano, to je úplně jinak, že?
Moje vlastní dcera se tady s partou odvedle dívá na porno.
A Sašo, ty mu tam ještě zpíváš?
To ten chlap je normálně převlečenej za psa.
Simona!
A hele, vy jste taky koukáte na Bergmana, jo?
Nedělej si srandu.
Tohle je vážný.
Jak se teď ty ubohý děcka budou moct vlastní mámě podívat do očí?
Tak jsi jim to neměl pouštět.
Bergman není nic pro děcka.
Nazdar.
No, děti, kde jste?
Přijdu večer domů a dvě důležitý věci mi tam chyběj.
Spacák a budík.
Zdržela jsem se v práci.
Už jsem myslela, že ten opravář tu hadici snad nikdy nevytáhne.
Proč jste všichni jak zařezaný?
Jasně.
Lexa zase něco provedl.
Ne, Lexa ne.
Tak kdo tady co provedl?
Ale, Simono, mně...
Takhle, mně jako vlastně do toho nic není, jo, ale...
Přestaň blekotat a řekni, o co jde.
Lexa tě viděl.
Teda my všichni jsme tě viděli v takovým filmu.
V Bergmanovi?
No, radši se na to podívej sama.
Jdeme.
Kam jdete?
Na půdu.
V roli černého myslivce, role v plný.
No, pojďte, pojďte.
Takže vy si opravdu myslíte, že vaše maminka by hrála v něčem takovým?
Aha.
No, nechcete raději, abych vám řekl, co jsem viděl včera v kině?
Sex ve městě.
Já si myslím, že to klidně mohlo být přístupný.
Tati, nech toho.
Uznávám, že se vám moc nevěnuju.
Třeba tady Lexu jsem naposledy viděla v úterý, když mi přišel k Jezevci ukázat, jak ho měli hezky vyšívat.
To jsem byla já, mami.
No, dobře, Lexu jsem teď taky někdy viděla.
Vím, ty loňský Vánoce se moc nepovedly.
Museli jste celou noc točit pivo.
Taky chápu, že byste chtěli mít občas na snídani něco jinýho než hotovky od včerejška.
Dobře, nejsem ideální máma.
Ale tohle?
Teda ne, že bych neměla nabídky, než jste mi zkazili postavu, ale mám svoji hranici.
Opravdu?
Dokoukal jste to někdo vůbec do konce?
No jo.
Na závěr se všichni sejdou u knížete pána na zámku a pak přijde černej myslivec, jo, vytáhne toho svýho...
Přečti to.
Lexo.
Takže, Sašo?
1980.
To mi bylo kolik?
To mi bylo deset.
Ty jo, ale vypadala starší.
Ozzáku.
Takže to nebyla ty?
Mami, to je skvělý, protože já teď, ty seš tady s náma, všímáš si nás, a já...
Představ si, mami, já jsem poprvé stačil utýct čtvrťákům a zmlátili mě jenom trochu, a ty mě, mami, posloucháš.
No tak, pomalu, pomalu.
Objímáme se přece jenom, když vyjde tržba u Jezevce.
Díky, mami.
Teď můžu dohnat, co jsem zmeškal.
Brzdi, divochu.
Těch pět porno filmů, ty jsem ještě neviděl.
Tak moment.
Nejdřív zkontroluj, jestli v těch pornokazetách není něco závadnýho.
Jo, tohle je americký, na to můžeš mrknout rovnou.
A půjčil.
Teď to nejsou žádné Šepoty a výkřiky.
Co by to teda bylo?
Já vůbec nevím, jak to pojmenovat.
Tady jsou tam úplně nazí lidé.
Marcelko, když jsem to říkal, nudný scény se musí přetáčet.
Ale co jste říkala příběhu?
Příběhu?
No.
Myslíte tomu, jak k hasičům přijdou tři nové kolegyně?
Tomu říkají přijímací pohovory?
Tady tam nikdo nemluvil.
No jasně.
Krátký, jednoduchý, na dřeň.
Tak kde je problém?
Vlastně žádný problém nebyl.
Zoran vlastně neusnul a já teda taky ne.
Tohle vám posílá.
A já pro vás taky něco mám.
Je to Bergman.
Naprostá klasika.
Sedmá pečeť.
Bude se vám to líbit.
Je to v originále.
A teď se omlouvám.
Vzadu mám nějakou práci.
Dobrou.
Mami, no nazdar.
No, je to tady.
Pěkně jsi mě zavařila.
Co?
No prosím tě, můžeš mi aspoň říct, v kterých těch filmech jsi hrála?
Co?
Jakže si to nemůžeš pamatovat?
Ach jo, tak já ti budu říkat názvy a ty mi říkej, jo?
Čaroděj ze země Oz, Hotel Mokrá hvězda, ten ne, jo?
Předkožka na rozpálené plechové střeše, Dvanáct rozdělaných mužů, ježišmarja, to muselo být maso, Tři podbříšky pro Popelku.
Tam taky jo?
Třicet přírazů Majora Zemana.
Jo.
Cirkus Humberto?
Mami, jak mám vědět, jestli tam byli medvědi?